Svensk text: SSG - SweSUB Group © Memnock och Greedy
www.SweSUB.nu - Där vilda texter blir tama -
Vår nalkas i skogen!
En förnyelsernas tid!
En pånyttfödelse... av oövervinnelig optimism.
När en ny början...börjar.
När den mäktiga svartsvanshjorten gör sig redo för äktenskapsritualen.
En lycklig hona ska få spendera livet med denna fantastiska bock.
Hans magnifika horn, ett bevis på hans framgångar. Hans styrka, hans manlighet-
-hans storslagenhet! Hans supergrymma häftighet, hans enorma överlägsenhet...
Damer och herrar...
- Vi har hört tillräckligt om hornen nu. - Ja, tagga ner lite, galning!
- Ja, det börjar bli tröttsamt. - Det stämmer, han har rätt.
Är det verkligen allt jag pratar om?
Har ni sett mina nya horn? De är helt naturliga. Ja!
Vilket enormt träd. Precis som mina horn. Ja!
Mina horn är enorma. Ja!
Jag har nåt viktigt att säga.
Fast inte lika viktigt som mina horn. Jag fick er igen! Ja!
Kom igen, vi måste till ceremonin.
Jag vill bara tacka er alla, mina närmaste och bästa vänner-
-för att ni är med mig på mitt livs viktigaste dag.
- Visst, ingen orsak... - Tyvärr slutar ungkarlslivet här.
Men jag påbörjar ett nytt med Giselle, min hona, mina kära, min hjortfru.
- Det var väldigt fint... - Mitt singelliv slutar, upphör...
...förgås, flyger bort likt ett brinnande eldklot!
- Lugna ner dig, Elliot. Nu går vi. - Ja, nu går vi på bröllop.
Jag kommer strax! Jag får inte repa dem.
Jag mår bra.
- Det där var smidigt. - Titta inte, Elliot!
Han exploderar!
Var det Elliot?
När man är kär hör man sin älskades röst överallt.
- Är hon inte vacker, Maria? - Tack, Rosie.
Vår kära Giselle ska binda sig. Jag tror att jag börjar gråta.
- Elliot? - Hallå där, flickor!
Jag tänkte bara informera er om att ceremonin börjar kl. 08.00.
Om allt går som det ska, vilket det gör, så är vi klara runt kl. 09.00-
-med en bär- och dagglunch som väntar.
Tack, lan.
Du kan fortfarande få lite biff istället för köttfärslimpa, om du fattar...
...och det tror jag att du gör.
Jag tittar normalt inte på muskler, men den baken är fin!
Nej, tack. Elliot är den enda mannen jag nånsin behöver.
Mina horn! Mina vackra horn!
- Sluta böla, din fjant! De växer ut. - Ja, precis som förra gången.
Och gången innan det.
Tänk om det är ett tecken. Ett tecken på att inte...gifta sig.
Ser ni det? Det är sorgligt.
- Vi måste få honom på andra tankar. - Jag vet vad vi gör!
- Vi krossar hans hov med en stor sten. - Ja, med en riktig bumling.
Det är inte sant...
Jag vet vad ni gör... Seriöst, sluta...
Jag förstår precis vad ni gör.
En sak som jag inte är på humör för... är ett kaninkrig!
Nu är du körd, tjockis!
Plats! Sitt!
- Räkna till tio. - Ett, två, tre, fyra...
- Vad gör du? Han kommer undan. - Boog sa åt mig att räkna till tio...
Hur kunde jag gå på det? Jag får aldrig vika mig igen.
Det är hemskt att leva med människorna.
Om de säger "sitt", så sätter du dig. Om de säger "apport", så apporterar du.
Du måste vara uppmärksam annars tar de din frihet och låser in dig för evigt.
För evigt? Men hur lyckades du rymma? Vad är knepet?
- Glöm aldrig vem du är inombords. - Ett barn som bara vill bli älskat?
Nej! Ett vilddjur som inte litar på nån. Säg efter mig.
- Jag är vild! Med övertygelse. - Jag är vild!
Nu letar vi upp tjockisen.
Jag kan inte fatta det, Bob. Det är ett år sedan vi såg mr Weenie.
Han är därute. Jag känner det på mig. Gör du det också, Bob?
Mr Weenie!
Tror du att han hittar våra kex, Bob? Tror du att han kommer tillbaka, Bob?
Tror du att han mår bra, Bob?
Boog hittar mig aldrig.
- Var är han? - Goddag, tjockis!
Jag har segrat!
- Skrytmåns! Jag måste kolla reglerna. - Mortal Kombat!
Han fick mig! - Snyggt kasst, Elliot!
Ingen räknar med ramla-ner-från-trädet-manövern.
- Han överraskade dig verkligen där. - Spelet är över.
Nu är det dags att gör oss fina.
Redan? Det var den bästa svensexan nånsin. Den måste fortsätta. Snälla!
Väx upp, din barnrumpa!
- Tycker du att jag gör det rätta, Boog? - Frågan är om Giselle gör det rätta.
Vad är det som luktar?
Vi har samlats idag för ett väldigt speciellt tillfälle.
- Vad har hänt, Elliot? - Inget. Inget alls.
- Mår du bra? - Jadå. Jag trimmade toppen lite bara.
Giselle...och Elliot har beslutat att binda sig för alltid...i evighet.
- För alltid i evighet? - Du kan fortfarande ångra dig.
Vänta nu, jag kände till "för alltid", men vad är nu "i evighet".
Ingen sa nåt om "i evighet".
Nej! Förtryckelsens mat. Jag måste vara stark.
Kanske bara en smakbit.
Nej! Ja! Nej! Ja!
Kan bocken träda fram för den sedvanliga uppvisningen av hornen...hornet...
...för att visa sitt engagemang gentemot sin partner - Det finns fortfarande tid.
Nej! Ja! Nej!
Så gott! Jag är svag! Hur kunde jag?
Tager du, Giselle, denna Smelliot... att älska i nöd och lust?
Ja.
Nej! Nej! Nej!
Tager du, Elliot, denna Giselle att älska i nöd och lust?
Det är din replik.
- Kom igen, Elliot. Var inte blyg. - Säg det nu, din idiot!
Allt väl, Elliot?
Skynda på. Jag ska på en bock mitzvah vid tre.
- Weenie! - Snackar du franska?
- Vart ska du, Elliot? - Kom tillbaka, Weenie!
- Stanna! - Jag måste vara stark.
- Så gott! - Här borta, Weenie! Kom här ponken!
Nej, fullmåne!
Är det du? Mr Weenie!
Det är du! Jag kan inte tro det! Det är ett mirakel.
Han har tillfångatagits! Vad ska jag göra? Det här är hemskt.
Allt är bra nu. Mamma är här.
- Han torteras! - Nej!
- Vad gör du, Elliot? - Hoppas att du har en bra förklarning.
Ja, det har jag! Det var fruktansvärt. Weenie skötte sitt när hon dök upp.
Han skrek, men hon ignorerade det. Sen satte hon klorna i honom.
- Sen försökte hon krama ihjäl honom. - Det är ju hemskt!
- Sorglig historia. - Men han kämpade emot. Han torterades.
Hon slog honom.
Petade honom i ögonen. Det var fruktansvärt!
Det var det värsta jag nånsin sett! Fy för mänskligheten!
Tar du inte i lite nu?
Det är jag som berättar historien. Slutligen släpade den skalliga klumpen-
-in honom i hennes skräckvagn!
- Vänta lite nu. Så du menar att... - Mr Weenie har blivit kidnappad!
Tråkigt, jag saknar honom redan. Nu avslutar vi ceremonin. Kom igen!
- Jag har jobbat hårt med den. - Men vi måste följa efter mr Weenie.
Giselle har rätt! Innan han är tillbaka i värmen hos vänner och familj-
-så varken kan eller ska nånting firas.
- De är antagligen halvvägs ur dalen nu. - Än sen? Vi kan inte ge upp.
Vi gav inte upp när jägarna plundrade skogen. Vi kan inte ge upp vår vän.
- Boog har rätt! Vem är med mig? - Räkna med mig.
Bra, nån mer?
Nu slutar vi skumpa på gummit och ger dem en hårdsmält en!
Jag vet inte vad han sa, men jag tar det som ett ja.
Jag är med dig, kompis.
Ledsen, men jag har frugan och barnen. Vänder man ryggen till så blir det kaos.
- Låt skunken sköta det! - Aldrig, jag har precis fixat naglarna.
Låter kul, men jag måste skydda hjorden.
Ni är alla en hög svagsinta, fega, fjollor...
Vad McSquizzy försöker säga är att en mindre grupp nog är bättre.
- Vi rör oss fortare. - Nu går vi, grabbar!
- Elliot? - Du går åt fel håll, din stolle!
Jag vet det. Häng på!
Vi har letat efter dig så länge.
Det måste ha varit otäckt att vara själv där ute i det vilda.
Ingen kommer att tro det! Ska jag kontakta karavanen, Bob?
Kom in, Rävkäften. Det här är Stänkskyddet och Vildmannen.
Vi har hittat mr Weenie! Det är sant. - Säg hej, mr Weenie.
- Hörde du? - Gratulerar! Det var kul att höra.
Vad var det, Bob? - Vildmannen säger att vi måste stanna och tanka.
- Vi ses vid lägret. Klart slut. - Hör upp alla glada resenärer!
Jag har goda nyheter! Stänkskärmen och Vildmannen har hittat sin hund!
Det här är verkligen gott! Vill du ha lite, Fifi?
Du vet väl att hundmat är fullt av kolhydrater?
- Exakt vad betyder det ordet? - Att du borde hålla dig till proteiner.
Kött och kyckling. Hur ska du se ut vid poolen?
-Jag vet inte. Het och lycklig. - Det var en retorisk fråga, pucko.
Nu räcker det. Du har ätit tillräckligt.
Det där såg jag inte.
Du, Fifi? När tror du att vi stannar? Jag måste nämligen...bajsa.
Jag måste verkligen bajsa.
Du lyssnar ju aldrig. Precis som när jag sa åt dig att inte äta en hel burrito!
Du vet vad jag måste göra nu.
- Du utsätter mig alltid för det här... - Sluta, Fifi!
- Kom igen, hjälp mig nu. - Vad har det flugit i hunden?
- Jag hatar att göra det här. - Ja, men du gör det så bra. Skynda dig.
- Där är du ju, älskling. - Ett depåstopp på ingång.
Vad äckligt! Nej, Fifi!
Kom in! Det här är Rävkäften. En av mina hundar serverade just en skål magsoppa.
Det är bitar i. Vi stannar till en sväng. Klart slut.
Ur vägen, din dumma katt! - Ni två går ut medan jag tvättar mig.
Flytta på dig! Jag måste gå.
Stanley, min gamla vän! Det var länge sen.
- Det är faktiskt exakt ett år, Roger. - Verkligen? Det känns så länge.
Måste jag förklara igen? Vi åker till Husdjursparadiset samma tid varje år.
- Tyvärr har vi alltid samma samtal. - Har vi?
Ja, det har vi. Ringer det ingen klocka?
- Det var länge sen, Stanley. - Det här blir en lång vecka.
Där är du ju, Rufus. Hur mår min lilla stjärna?
Men se på dig. Du är sötare än en smörklick på en trave vetekakor.
- Kära nån! Tack, Rufus. Får jag? - Hemskt gärna.
Hörde du att de har hittat mr Weenie? Visst är det kul?
- Är du säker? - Han ska visst ha levt med vilda djur.
- Tur att de inte dödade honom. - Eller värre. Jag har upplevt vilddjur.
- Har du? Hur var det? - Det är för jobbigt att prata om.
Tryck ihop er.
Där var jag. Alldeles ensam. Ensam i denna dimmiga djungeln.
Denna obarmhärtiga rot till ondska, där man inte kan se sina egna tassar.
Det enda ljudet är dina förfärliga, men ändå bedårande hjärtslag.
När plötsligt...
De var överallt.
Jag kunde inte fly. Mitt liv passerade i revy, och sen händer det onämnbara.
- Vad hände? Överlevde du? - Vad som hände? Jag ska visa er.
- Låt det här bli en läxa till er alla. - Så gräsligt.
- Den är så rosa. - Jag vill ha en flickvän.
- Avbryt inte nu, snälla. - Jag förlorade två saker den dagen.
- Min trygghet...och min pipleksak. - Stackars liten.
När man talar om ondskan. Motbjudande.
- Inte den lurviga lilla kaninen. - Förstår du inte? Vi måste ha koll.
Ett litet vilt djur ibland oss kan få oss tillbaka till anarkins mörka dagar.
- Men han är ju så söt. - Skärp dig! Även en liten lurvig kanin-
-kan ta över oss alla. Som lopporna på Robertos rygg. De måste alla utrotas.
Jag ska slita dig i stycken!
Fifi! Fot!
En dag, din best, ska jag personligen lära dig en läxa som du sent glömmer!
Jag kommer, mamma.
Vet nån var vi är? Trodde väl inte det.
Är det inte fantastiskt, Boog? Inte att Weenie är kidnappad-
-men att vi lever livet precis som förr. Två grabbar på vägen.
- Hej, killar! Har ni plats för en till? - Självklart!
Nu när vi ha en stund för oss själva, Elliot...
Vad är det där?
- Jag här tänk på det som hände imorse. - Vad menar du?
- När jag sa "Ja", så såg du tveksam ut. - Va?
- Var inte löjlig. - Jag vet att nåt bekymrar dig.
Sen imorse har du varit lite...underlig. Du kan berätta allt för mig.
Kör till, men kom ihåg att du frågade. Ja är orolig för "för alltid i evighet".
"För alltid i evighet"?
Att mr Weenie ska vara borta för alltid i evighet.
Så det har inget med mig att göra? Du oroar dig bara för mr Weenie?
Ja, det gör jag. Men jag är mest orolig för dig och mig, vår speciella dag-
-och att återvända till ceremonin, men det kan ta lång tid att hitta Weenie.
Det kan ta månader, kanske år. En livstid!
- Jag har hittat honom. Där är han. - Hon hittade honom. Bra jobbat!
Vilken tur, Elliot. Vi kan snart gå hem och gifta oss.
- Det kan ju vara en annan husbil. - Där är han, i fönstret!
- Det där är en helt annan hund. - Nej, det är han.
- Kom tillbaka. Vi måste få ut honom. - Jag vet. Jag bara...
- Det här är planen, grabbar. - Nej, Squizmeister och Buddy går in.
In och hämta honom bara. - Du följer med mig, Boog.
- Minimera antalet offer. - Jag då? Vad kan jag göra?
- Du stannar där och vaktar träden. - Var det allt du kunde komma med?
Hallå där! Får jag erbjuda en 32-punktig felsökning medan jag fyller tanken?
- Damrummet, tack? - Det är på baksidan.
Får jag föreslå en pacanrulle? Jag gör dem själv. Kostar en dollar.
Två för två dollar.
Ur vägen!
Motorknall, det känner jag igen.
Nu kör vi. Var tysta.
- Det var på tiden, Boog. - Vi är andra är redo.
- Tack gode gud. Ni kom! - Oroa dig inte. - Vi behöver en krok-
-tio meter rep, en vinsch, en lastbil med öppet motorblock och en burk sardiner.
- Varför inte bara öppna dörren? - Jag försöker med lite nytänkande.
- Håll er tysta. - Säg det till ankorna.
Kusten är klar, Weenie. Nu dra vi!
Vi behöver en ny plan. Var tysta alla, jag måste tänka.
Jag har det!
Läckert! Inse det, Earl, de här lever ut dina drömmar.
- Det var nära ögat. Nu är det lugnt. - Det där ingick inte i planen.
- Från och med nu... - Du fetto! Du knäcker ryggen på mig!
Fjädringen är trasig. Definitivt trasig.
Eller så är det bussningarna.
Vilken ska jag köpa åt mr Weenie? Randig eller rutig? Du har helt rätt.
- Snälla, lämna mig inte! - Mr E håller dig säker.
- Håll er borta. - Jag ska ta mig en titt.
- Det där var rejäla grejer. - Jag är dödsdömd!
Behåll fokus, killar. Jag har det!
Nu måste jag fylla på vätska.
Troligtvis den bakre differentialen.
Ska vi köpa en pecanrulle till resan?
- Är du oskadd, Elliot? - Jag börjar tröttna på att ta emot dig!
- Ingen fara, Elliot. Jag är här! - Ostbollarna är så goda. De smakar ost.
- Är godisstunden över? Fokusera nu. - Ja, fokusera på Weenie.
- Som sagt, kom nu alla! - Ny plan! Vi måste smörja halsbandet.
Nej, ta nåt annat. Snälla!
- Tror du mr Weenie tycker om den? - Vad tycker ni om pecanrullen?
Skulle ni kunna hämta en stege?
Det var lite läskigt där uppe.
Min ryggrad! Du har ihjäl mig!
Det blir 437 dollar, eller så byter vi. Bensinen mot er björnfäll.
- Jag har slut på plats. - Jag har slut på luft.
Använd benen!
Jösses! Såg du det, Bob?
- Weenie är fri! - Nu drar vi!
Följ mig, Deni.
- Spring för livet! Vänta på mig! Jag har miniben!
- Jag är ute. Jag har fastnat. - Jag gjorde det!
- Ta skydd! - Elliot, din idiot!
- Skynda dig, Weenie! - Vad händer? Mår du bra, mr Weenie?
Vi gjorde det! Är alla i säkerhet? Närvarokontroll. Boog? McSquizzy?
- Deni? Serge? Weenie? - Där borta.
- Var är Buddy? Gör dig hörd! - Här!
- Du klantade dig igen, din enhörning. - Hur gick det där till?
Vi gör vi nu? Nu saknas det två.
- Det hjälper inte att skylla på Elliot. - Nej, men det är roligt.
Giselle har rätt. Vi måste ta reda på vart husbilen är på väg.
Jag vet. Serge och Deni letar upp bilen från ovan. Under tiden går vi till fots.
- Förstår alla? - Smart tjej.
Skulle det vara en bra idé? Kör till, general Giselle.
Vi är inte ens gifta än men du talar redan om vad jag ska göra.
- Jag försöker bara rädda mr Weenie. - Det är det som är problemet.
Det finns bara plats för en kock här, och det är jag och Boog, vi är partners.
Jag förstår.
- Det här började bli genant. - Genant? Kallar du det här genant?
- Vad var då din flykt från bröllopet? - Jag försökte ju rädda mr Weenie.
- Kom igen, tagga ner lite nu. - Det var droppen, jag går hem.
Ingen går hem. Vi är mitt i ingenstans.
- Gå du, du sinkar oss ändå bara. - Nej, det gör hon inte! Du gör det!
Boog?
- Vi behöver Giselle. Hon spårar bra. - Utan henne hade vi inte hittat Weenie-
-och den där stora...saken.
Nybörjartur.
Vi måste hålla ihop nu, Giselle. Vi är ju partners, eller hur?
Din förrädare, Boog! Och du din förrädar...inna.
Njut av ert nya partnerskap. Jag behöver inte er. Jag kan hitta mr Weenie själv.
- Du går åt fel håll, pucko! - Tack så mycket. Det här är en genvä...
- Jag mår bra! Ni bryr er inte? - Inte direkt! - Var det för hårt?
Vi måste väl följa vägen?
Kom, vi genar genom skogen.
Jag kommer efter dig, Weenie.
Jag är en grym spårare.
- Boog flyger ju snabbare än dig. - Väldigt roligt.
Har vi roligt än?
Weenie är här nånstans, och jag ska...
Weenie-spår! Ja, rättfärdighet! Jag har fått upp spåret, här kommer jag.
Det är en väg, ingen landningsbana. Öka!
Snabbt. Akta revbenen.
Weenie är inte här uppe.
En hel hjord med Weenies! Men de här spåren är från Weenie.
Han är en ledar-Weenie. Jag undrar varför mina käkar värker. Mer spår!
Kul att se dig igen, Bob! Det finns en ledig plats till höger.
Är det inte spännande? Du ska få träffa alla din gamla vänner igen.
Oroa dig inte. Inget ska få hända min lilla gulleplutt igen.
Har du halsbandet till det osynliga elstötsstaketet, Bob?
Där var det.
Det var bra! Tack!
Fungerar det inte, Bob?
Bra, det gjorde det. - Oroa dig inte Weenie, det är bekvämare än det ser ut.
Kom ihåg att stanna innanför det osynliga staketet.
- Är det där mr Weenie, Rufus? - Ja, smöra min bak och kalla mig kex.
- Vi går och luktar på honom. - Nu är du säker, min lilla muffin.
Ha det så kul med dina vänner. Nu ska vi ska gå och ha lite vuxentid.
Jag hittade Weenie!
Mina vänner!
Titta där är mr Weenie, Deni!
- Vi måste hämta förstärkning. - Bra idé.
- Hur är det, mr Weenie? - Jag har saknat er alla så!
Det var längesen jag fick ett riktigt välkomnande.
Sluta! Flocka er inte. Han har precis gått igenom det otänkbara.
- Tänk inte ens tanken. - Du behöver inte vara otrevlig.
Stackars, stackars, Weenie. Gud vet vilka otäckheter du har sett.
- Vilka otäckheter? - Vi ska ta oss igenom det tillsammans.
- Det var faktiskt inte så farligt. - Jag vet, det var värre.
Jag har också gått igenom det.
- Kommer han nånsin att bli som förr? - Vi kan bara hoppas.
- Men jag är som förr. - Vi får se vad de lömska vildarna gjort.
Lömska vildarna? De vilda djuren är mina vänner.
Vänner?
Dina vänner? Det är värre än vad jag nånsin kunnat ana.
Han har blivit...förvildad.
- Vad betyder det? - Vad ska vi göra, Fifi?
- Kan vi hjälpa honom? - Ja, men det blir inte lätt.
Förbered...tältet.
- Inte tältet! - Jo...tältet.
Jag är så trött.
Titta, de är tillbaka!
Vänner under oss! Vi har dåligt med bränsle.
Här kommer de!
Är du oskadd, Serge? Slappna av. Djupa andetag.
Vad hittade ni?
- Var är Weenie? - Vad tusan gör han?
- Hur många stavelser? Låter som... - Jag vet nog. Han är i ett träd!
- Han är i en trädkoja! En fågelholk! - Hans ägg kläcks!
- Han finns i en lagun! - Nej, han jobbar på en räktrålare!
- I en u-båt! Han är i en djupark. - Han har anslutit sig till en cirkus!
- Han blev uppäten av ett lejon! - Han är en clown!
Hallå? Vi har hittat mr Weenie! Som Deni precis sa...
...så är mr Weenie bortom sjön och bergen på ett läger med några hundar.
- Samt två katter. - Toppen! Då går vi!
Nej, stanna!
Jag är helt slut.
Bortom bergen, säger ni? Vad sägs om att slå läger för natten?
Kom igen, Weenie. Gör det bara. Jag vet att du vill egentligen.
- Gör det för husdjuren. - Aldrig!
Skynda dig innan Fifi kommer. För sent.
Är det gjort? Har han gjort det? Är det över? Är det färdigt? - Roberto!
- Du missade det, Fifi. Synd, nu går vi. - Det riktiga svaret, Rufus?
Vi har testa allt, men han vägrar.
Weenie...du kan få slut på det nu!
Allt du behöver göra är att... rulla runt, rulla runt.
- Han fortsätter att säga så där. - Vi får försöka lite hårdare.
- Jag ser inte nyttan med det. - Ta fram verktygen, Rufus.
Här har du.
Ge mig pinnen, Roberto.
- Lyssna noga. Gör som jag säger. - Snälla, gör det inte.
- Apport! - Kom igen, Weenie Apport!
- Kom igen nu, Weenie. - Hämta pinnen. Gå nu.
Du är nästan där, du klarar det.
- Nej! Jag är ett vilt...ett vilt djur! - Du testar mitt tålamod.
Du är inte längre ett vilt djur. Du är ett tamt husdjur-
-och husdjur måste lyda sin husse!
Ge mig nu pipleksaken!
Lugna ner dig nu. Slappna av.
- Den är vild! - Den är så blå.
Skynda dig kompis, hoppa upp.
Han kommer undan.
Ta av det elektriska halsbandet. Skynda dig!
Hjälp oss, Charlie.
- Vill du ha en Sherly Temple, vildman? - Vad är det där? Är det Weenie?
- Sprid ut er. - Jag tar en liten paus.
- Skynda dig! - Jag försöker!
- Vi klarade det! - Kliv av nu. Det kliar!
- Det ser otäckt ut. - Nu har jag fått nog!
Vilda djur har pressat mig tillräckligt. Nästa vilddjur som kryper ut ur skogen-
-och inte har papprena i ordning får de en omgång av Fifi! Nu är det krig!
- Min mage klarar nog inte det här. - Det luktar som en dålig grillfest.
Mår du bra, Weenie?
Var är du, mr Weenie? Han är borta, Bob.
Vi hittade honom precis, och nu är han borta igen. Stackars Weenie.
Jag vill åka hem, Bob. Snälla, kör mig hem.
Jag har hört att ekorrepojken fortfarande härjar här i trakten.
Vissa nätter, när månen är full, och hans monstertänder värkte och knaprade-
-kan du, om du har otur, höra hans bloddrypande vrål!
Ursäkta mig. Det är all mat.
- Det gör mig...hungrig. - Skojar han? Jag får inte ner mer.
Den satt där den skulle.
Toppen! Till och med min grillpinne är klen och patetisk.
- Ser det inte ut som Elliot? - Vad var det med honom imorse?
Jag undrar vad som finns här inne.
Ja! Kolla in det här! Det här är nåt Beth lärde mig.
Det kallas för s'mores. Prova en, det får dig på andra tankar.
- Rensar huvudet på dig. - Jag hoppas det fungerar.
- Jag är glad att Elliot är borta. - Ni hade problem där hemma-
-men ni är skapade för varandra. Han är tokig i dig.
Jag slår vad om att han aldrig har sagt att han älskar mig. Har han det?
Men kom igen, vi är killar! Vi pratar om killgrejer. Du vet, som...
...sport: kaninbowling, kanintennis, hockey med kaniner.
- Jag tar det som ett nej. - Ta den har marsmallown till exempel.
Den är fin som den är; den är mjuk, fluffig och söt, precis som du Giselle.
- Du skämmer ut dig själv, Boog. - Vänta. Kolla den här chokladbiten.
Den också grym. Full av koffein, socker och får dig att flippa ut, som Elliot.
Även om båda är bra som de är, är ingen av dem perfekt, enligt mig.
Men de är perfekta tillsammans. Ge det en chans.
Så där ja.
- Du har rätt, Boog. Det är supergott. - Det var ju det jag sa.
Men tyvärr vill vissa chokladbitar hellre vara fria och vilda-
-istället för att stadga sig med en marshmallow. När bröllopet är avblåst-
-slår jag vad om att Elliot har superkul.
Kallt. Så kallt.
Jag behöver ingen. Jag kan ta vara på mig själv.
Det här...är en karaktärsstärkande upplevelse.
Kom ihåg att du är ett vilt djur. Härda ut!
Jag ska hitta Weenie själv. Jag behöver ingen hjälp.
Jag behöver igen flickvän! Vad gör det att hon stoppar om mig på natten?
Eller lyssnar på mina problem? Gör riktigt goda tallkottsgodisar-
-eller masserar mitt huvud när jag är sjuk? Vad har jag gjort?!
Giselle!
Nu åker vi. Gasen i botten.
Kom nu, Bruno. Skynda dig. Dags att åka till Husdjursparadiset.
Hörde du det? Jag är så upphetsad. Jag ser fram mot vattenrutschkanorna-
-och buffén och poolen och brudarna. Vad säger du, Fifi?
- Lugn och fin. Mina bakben är på. - Håll tyst!
Ett gott råd.
Vad han försöker säga är att det är här som Weenie var.
- Det är ju kanon. - Vi får kolla upp det.
- Vad har vi här? Han var här. - Vad mer har du åt mig, Squeez?
- Här borta var ett jätteslagsmål. - Ett jätteslagsmål?
Är han riktigt funtad?
- Och här...hände de onämnbara. - Vad är det onämnbara?
- Det är det för att spåren slutar här. - Du måste skämta...
- Vart tror du de tog vägen? - Jag är en spårare, ingen spåtant!
- Vad tror du, Boog? - Jag vet inte. Ge oss nån sorts tecken.
- Kom nu allihop. - Hoppas det är rätt väg.
Håll ögonen öppna.
Kolla in det här, Fifi.
Det här, min lilla vän, är det som är P:et i paradiset.
Jag klarar inte av det här, Roberto.
Kom igen, Fifi. Den kala fläcken får dig att se mer sofistikerad ut.
- Kan du vara tyst? - Självklart.
Vi gav honom allt han nånsin kunnat velat ha, eller hur Bob?
Jag vet inte om det är värt att leva utan honom, Bob.
Nej, han hade velat att vi skulle fortsätta med våra liv, eller hur Bob?
Jag visste att du skulle hålla med.
Jag är fri, fri... - Sjung med mig! Äntligen fri, äntligen fri!
- Vad är det där för monster? - Skrämmande.
Elliot? Elliot, min vän! Var är de andra?
- De räddar Weenie och Buddy. Hej Buddy! - Hej.
- Men Weenie är fri, precis som du. - Ja, jag är fri.
- Fri att vara ensam resten av livet. - Du förstår inte.
Våra vänner är på väg till Husdjursparadiset.
- Köp en t-shirt åt mig. - Husdjuren hatar vilda djur.
De är i stor fara! Vakna min vän!
- När kom du hit, Weenie? - Fattar du? Boog, McSqueezy, Giselle.
De kommer att slitas itu! Slitas itu, din strudelkopf!
Är Giselle i fara? Varför sa du inte det på en gång?
- Jag kommer och räddar dig! - Du springer åt fel håll!
Hej då!
Kolla in alla husbilar. Weenie måste vara här.
- Hur ska vi komma in? - Jag är en grizzly. Vi går bara in.
- Precis som den där lilla killen. - Vilt djur gör intrång!
- Vem har nästa briljanta idé? - Lätt. Vi gräver en tunnel in.
- Eller så flyger vi in er. - Det är ju en kanonidé!
- Ni orkar ju säkert 540 kg. - Jag väger faktiskt bara 410 kg.
- Du tror du är så lätt. - Var det allt du hade att komma med?
Sluta! Väx upp! Kom igen, låt oss hålla oss till planen.
Det ser i alla fall säkert ut.
Följ mig.
- Vad är det för fel? - Kom igen, fram med det.
- Du är så vacker. Precis som... - Jag ser en kvinna och hennes hund.
Titta igen.
- Tyst. - Kom nu, Jezebell. Fot.
- Tänker ni på samma sak som jag? - Definitivt.
Så där ja. Perfekt!
- Det var inte det här jag tänkte på. - Det kommer aldrig att fungera.
Det gör det visst. Vi ser jättebra ut.
Vad då? Jag kan spela katt.
Menar han allvar?
- Idén var att smälta in. - Du ser bara löjlig ut.
- Kör till, men om nåt går fel... - ...så hämtar vi dig. Jag lovar.
- Måste jag ha en rosett? - Du är en hund. Alla små hundar har en.
- Vad gör ni två här? Håll koll på dem. - Följ mig, Lenny.
Intressant.
Stackars, Fifi. Lite zinksalva skyddar ditt ömtåliga rosa skinn. Ha det så kul.
Det ser inte så farligt ut. Ingen kommer att märka det.
Ingen kommer märka det?
- Ingen kommer märka det? - Jag hör vad du säger.
Han märkte det! Jag märker det. Du märker det. Alla märker det!
Glöm det. Jag och min stora mun.
Det här är så konstigt.
- Av alla dumma... - Tyst!
Nåt konstigare har jag aldrig sett. Nu hittar vi Weenie och sticker.
Ignorera dem bara. Fortsätt gå. Ingen ögonkontakt.
- Vad tittar du på då, missfoster? - Vad sa jag precis?
- Ner allihop! - Apport!
Jag får rysningar av det här stället.
Giselle!
- Min rygg! - Vi är här.
Det här ser inte alls ut som i broschyren, eller hur Weenie?
Husdjur och deras ägare. Jag vet inte om jag klarar det utan min mamma.
Men glöm mamma! Vi måste in dit för Giselles skull.
- Det är för mycket. Jag kan inte. - Säg efter mig: Jag är vild!
- Jag är vild. - Med övertygelse.
- Vad var det där för? - Det var hämnd.
- Vad var det där för då? - Det var bara på skoj. Nu gör vi det!
Det där ser smärtsamt ut. Stackare, de har sträckt ut honom.
- En omgång till, mr Baily? - En omgång till, mr Whiskers?
- Hallå där, vackra damen. - Vem kallar han för dam?
- Men tjenare, sötnös. - Stick, dum-dobberman. Hon är upptagen.
Både snygg och rolig. Men jag pratade inte med dalmatinern, lilla sockertopp.
- Idiot! Jag är inte en tjej. - Skynda dig. Var inte ohövlig.
Ta hand om dig, för Ricos skull.
Ta hand om mig? Jag ska allt ta hand om mig, din stora...
- Där, jag ser dem! - Jag hittade dem. Jag kan fortfarande.
- Weenie? - Visa dig, kompis.
Weenie?
Det är nåt som inte stämmer, Roger. Har du märkt nåt konstigt?
Din lilla valp, var är du?
Kära nån, är det inte hundar av en annan ras?
Tjejen med rosetten är min.
- Vi måste gå. - Ja, vi är sena, väldigt sena.
- Det är fiskarna, Stanley. - Inte nu, Roger.
Mina vänner, idag bär rättvisan ett blått hårspänne-
-och ett halsband av bergskristall.
Ursäkta, är du riktigt klar i skallen?
- Ekorre! Ohyra! - Lugna ner dig lite grann.
Det här ser inte bra ut, Deni. Vi måste hämta Boog.
Tyst.
Elliot! Weenie! Tack gode gud att ni mår bra. Vad håller ni på med?
Vad håller ni på med? Jag är ju er bästa vän.
- McSquizzy? - Han gillar er inte ens.
Jag pratar inte om det här med vilken överviktig fårhund som helst.
- Det är ju jag - Boog. - Boog är fetare. Inte en chans.
- Det är du. Har du gått ner i vikt? - När blev McSquizzy din bästa vän?
Du låg i ide, vi hängde ihop. Vi hade visst mycket gemensamt.
- Båda gillar nötter. - Du är en nöt!
- De är där inne och letar efter dig. - De är tillfångatagna!
- Men kom igen. Jag är Boog! - Nej, Boog är fetare. Du är inte han.
- Jag trodde också han var McSquizzy. - Sluta! Vadå tillfångatagna?
- De är fångade av hemska husdjur. - Nog pratat.
- Vänta. Du kan inte bara klampa in där. - Du har rätt. Vad vi behöver är en...
...plan.
- Det här kommer aldrig att fungera. - Lita på planen, näst bästa vän.
- Det där gick ju lätt. - Hallå! Vänta ett tag nu...
- Det fungerar inte! - Ta det lugnt.
Tror du att du bara kan strosa in här... utan din rumsnyckel, fru Schalpiano?
Du måste ha tappat den.
- En ängels röst. - Jag undrar var min nyckel kan vara.
Stanna där! Snyggt försök. Du lurar ingen med den där utstyrseln.
Vad är det här? Ett piggsvin på huvudet? Försvinn härifrån din luffare.
- Vi klarade det. - Ja, för att vi hade en plan.
Var är du, Giselle?
Åk.
- Hjälp! Kan nån hjälpa oss?! - Skrik allt du kan, ingen kan höra dig.
Och husdjuren hatar vilddjur precis lika mycket som jag gör.
Du ska få betala när jag kommer lös, din stora idiot!
- Passa dig. Det finns en dam här. - En sån usel liten varelse.
Mina vänner, det har blivit dags att tämja dessa vilda bestar.
- Du måste skämta? - Kan vi inte låta ekorren gå, Fifi?
- Ja, låt den lilla ekorren gå. - Inte en chans.
- Du vet vad du ska göra Roberto. - Va? Jag förstår inte vad du menar.
Sätt på dem halsbanden, idiot. Sätt på halsbanden!
Lugna ner dig.
- Poolen är så frestande. - Glöm den. Kom ihåg varför vi är här.
- Nej! Ingen mat. - Wienerschnitzel. Strudlar.
Mammas favorit.
- Ta fast honom, Boog. - Kom tillbaka hit, Weenie.
Fortsätt du, jag kommer ikapp.
- Lämna oss i fred. Hjälp! - Testa de här.
Hjälp! Din lilla hårboll, du kommer aldrig undan med det här.
- Men det har jag redan gjort. - Fast det har du inte!
- Vad håller du på med? - Stick gamla dam. Det här rör inte dig.
- Jag är ingen gammal dam. - Det är piggsvinet som är förklätt.
- Jag såg dem inte där ute. Gjorde du? - Det är jag, Elliot.
- Vem är Elliot? - Jag, och jag ska befria min tjej.
Vad heter du?
- Var det nån som väntade sig det här? - Ja, till och med Roger gjorde det.
- Gjorde jag? - Kom igen, Weenie, sluta nu.
- Det är underbart. - Kan du komma tillbaka ner, Weenie?
Tusan också. Hur ska jag nu gömma en björn på 400 kilo?
- En vild björn på 550 kg. - 550 kg? Du vet att det är fel.
Jag väger bara 400 kg.
Det här är mest päls, och päls lägger lätt på 50 kg.
Jag har lagt på mig för att gå i ide. Vänta bara tills jag går upp ur...
Vi har en inkräktare!
Jag ska bli värsta björnen i skogen.
Då får vi se vem som är redo för en simtur.
Ta det lugnt. Sluta!
- Åk. Lilla grabben, åk. - Du kommer tillbaka på en gång.
Det här är galet.
- Är det här verkligen nödvändigt, Fifi? - Du förstår väl varför vi gör det här?
De där kommer att ta allt. Vår mat, våra hem, till och med våra liv.
Vänta. Om det här är slutet måste jag få säga en sak.
- Giselle, jag, jag... - Tiden är slut!
Vänta nu lite, Fifi. Jag tror den här pojken har nåt att säga.
- Ja, ge grabben en chans. - Glöm det. Jag vet hur du känner.
- Jag tycker det har pågått för länge. - Snälla, låt mig få avsluta.
- Du får 60 sekunder. - Allvarligt? Kan jag inte få en minut?
Det är bäst att du skyndar dig.
Giselle, innan bröllopet hade jag ganska stora horn.
Väldigt stora. Men de gick sönder. Ganska mycket. Utan dem kände jag...-
-...mig mindre manlig. Det är dags... - Du har 30 sekunder kvar!
Poängen är den att jag är mer manlig med dig än med hornen, Giselle.
Vad har det här att göra med att du lämnade mig vid altaret på bröllopet?
- Lämnade dig vid altaret? - Du är en riktig fegis.
Nej, ni missförstår mig. Under bröllopet var det en incident med en annan kvinna.
- En annan kvinna? - Jag klarar inte ens av en.
Nej, inte den sortens kvinna. Den sorten som tog Weenie.
Det här börjar bli bra.
- Det här är uppfriskande. - Nu kommer du hit.
Femton sekunder!
Snälla... Giselle, du är bra, men jag är inte alltid bra.
Med dig så kan den icke bra jag bli bättre. Du gör mitt icke bra jag-
-nästan icke dålig. Nej, inte nästan icke dålig utan nästan jättebra.
Så du och jag är bättre. Fattar du?
- Glöm det! Tryck på knappen nån gång. - Äntligen!
- Kanonkulan! Jag har dig. - Jag älskar dig, Boog!
Kära nån.
Håll i er nu.
- Där är den. - Är alla oskadda?
Fifi kommer att döda er alla. Ta av er halsbanden.
- Vart är du på väg, Fifi? Weenie? - Vi ska få loss er från repen.
- Se upp, Boog. - Ta skydd.!
Ta hand om dem, Elliot, så lurar jag bort de andra.
Jag tänker inte låta dig gör mina vänner illa.
- Weenie är i trubbel. Jag måste sticka. - Ta det försiktigt, Elliot!
- Hör du mig Stänkskyddet? - Stänkskyddet här.
Du kommer inte tro mig. mr Weenie sprang precis förbi poolen.
De hittade Weenie! - Skynda dig!
Vart brinner det?
Oj då, där var det visst.
Mamma kommer, Weenie!
Låser du, Chet? Jag går hem nu.
Äntligen lite tid för mig själv.
Se upp hunden.
- Weenie! Är du oskadd? - Weenie är okej. Hämta fjärrkontrollen.
Jag har den!
- Rädda Rico, snygging. Rädda Rico. - De är så många.
Ladda och osäkra. Släpp!
Jag är träffad!
Ser du, en and, två änder.
- Vi gjorde det. - Kom igen, Rico.
Eld!
Räddad av dreglaren.
- Det är Elliot. - Det låter inte bra. Kom.
Elliot?
- Vi måste få av halsbanden. - Stanna! Annars använder jag den här.
Förstår ni?
- Mår du bra, Elliot? - Ja, men du kunde kommit tidigare.
- Du andas ju, eller hur? - Låt det här bli ett exempel för er.
- Nej! Gör det inte. - Sluta, Fifi!
Tryck inte på knappen!
Var beredd kompis.
Nu gäller det.
Å nej...
- Va? Hur gjorde du det där? - Gamla bytartricket, Boog.
Det där var inte rättvist.
- Ärligt talat så var det där väntat. - Glass!
Men konstapeln, Rävkäften sa att Weenie var här. Har du inte sett honom?
Kan du beskriva honom en gång till?
Växeln, vi har en vit man, runt 30, med multipla doser av lugnande.
- Vi skickar honom till länssjukhuset. - Åk...
Han är mörkbrun, lång och vaggar så sött när han går.
Liknar det här er hund, frun?
Mr Weenie, jag saknar dig så mycket.
- Tack för hjälpen, Roberto! - Ingen orsak. Hälsa på om du är i stan.
Så delar vi på en pizza. Jag bjuder.
Från och med nu kommer husdjur och vilda djur att leva sida vid sida.
- Ska vi gå hem till dig eller mig? - Kom, jag ska berätta en hemlighet.
Jag är ingen tjej!
- Du har spelat på Ricos känslor. - Kom, Elliot. Dags att dra hem.
- Visst. – Kom, Giselle! - Hej då, allihop! Ta det lugnt nu.
- Det är dags att ge sig av igen. - Du sa det, cowboy.
- Vänta på mig. - Vänta! Weenie, ska du inte med?
- Jag har beslutat att inte följa med. - Varför inte?
För att jag har insett att man inte är fri om man inte är fäst vid nån.
Men vi sitter inte ihop längre. Menar du att vi måste sitta ihop för att...
För att vara fri måste man ha gränser.
Sätt er, det här kommer ta tid.
Det som spelar roll är att vara med de man älskar och de som älskar en.
Jag fattar inte. Jag ska spendera resten av mitt liv med den som älskar mig...
- Giselle. - Gå inte. Vänta på mig!
- Adjö! Jag kommer att sakna er! - Det var länge sen, Weenie.
- Nu letar vi rätt på din vän Stanley. - Nej, han är din vän nu.
- Det är så sorgligt. - Lugnar ner dig nu.
- Titta! Där är han. Lång och ranglig. - Är det du, Weenie?
Weenie!
Min älskling! Du kom tillbaka till mamma.
Tappa inte bort honom nu. Den där hunden älskar er.
- Nej, kvinnobesten torterar honom igen. - Kallar du det där för tortyr?
- Ja, varför frågar du? - Hon visar ju bara honom kärlek.
- Du vet, pussar och kramar. - Jaha! Jag kan ha missuppfattat det.
- Du missuppfattade det? - Lugna ner dig nu.
Släpp honom inte, Boog.
Det var det bråket.
- Mr Weenie hade rätt. - Om vad då?
Om alla saker som betyder nåt.
Saker? Hur ska jag veta vad du känner när du inte ens kan säga det.
Måste jag bokstavera det? Du, jag, tillsammans i...
- Vad skulle du säga? - Det är du och jag för...
Vad jag försöker säga är att... Varför kommer alla fåglar och änder-
-så fort du är i närheten? Om de inte, liksom jag, vill vara nära dig.
Det där var så romantiskt, Elliot...
Varför faller stjärnor ner från skyn...
...varje gång du går förbi?
Precis som jag, vill de vara...
...nära dig.
Dagen du föddes samlades änglarna...
...för att besluta att låta en dröm bli sann
De spred månstoft i ditt gyllene hår, och gav dina blå ögon en stjärnas glans
Det är därför stadens flickor...
...följer mig överallt. Det är sant
Precis som jag, vill de vara nära dig
Precis som jag, vill de vara...
...nära dig
- Jag älskar dig, Giselle. - Du sa det! Jag älskar dig, Elliot!
Inte för nära.
Jag älskar den här sången.
Det är så vackert, Roberto.
Sjung med, Bob.
En grandios avslutning nu!
Elliot?
- Det där var inte rättvist. - Men kom igen!
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Memnock och Greedy
www.SweSUB.nu - Där vilda texter blir tama -